1988. SOVJETUNIONEN FØRER KRIG I AFGHANISTAN PÅ NIENDE ÅRET.
KRASNOJARSK, SIBIR 1. JANUAR 1988
- Ikke gråt. - Nei.
- Det er bare to år. - Her!
- Tshugainov! - Her!
- Er Rjabokon her? - De bærer ham!
Ikke la fienden slippe gjennom!
Mor!
Nå er vi nødt til å skilles.
Denne er til deg.
Brødre, grensen er låst, men vi har nøkkelen i lommen.
Hitover med bagasjen.
Øl og brennevin på disken!
Din dame? Har du allerede gitt opp?
Hun spredte vel ikke beina?
Slapp av, det dukker nok opp en fyr som kan temme henne.
- Hva er det? - Maling.
Og hva har den menige tenkt å male? Hjulene på panservognene?
Tenk at han ikke tok med seg et staffeli.
Gioconda!
Tror du hun venter på deg?
Du skriver brev mens hun får den i alle hull.
- Hvorfor er du etter meg? - Vil du slå til meg? Kom igjen!
Kom an!
Slapp av, min venn. Jeg skal nok gjøre soldat av deg.
Kjenner du reglementets første bud?
Soldaten må utholde alle soldatlivets strabaser.
Dress? Tror du at du skal på fest?
- Jeg hadde ikke annet. - Vi bytter. Du får sigaretter av meg.
Jeg har noen ærender i byen. Disko og damer. Blir du med?
- Ja, men det går ikke. - Feil svar.
Det er en drøm å være i hæren. Jeg vil ikke våkne.
- Er du ferdig? - Selvfølgelig.
- Fjern kledet. - Selvfølgelig.
- En drøm, sier du? - Nemlig.
- Hva gjør du? - Stå stille, rasshøl! Stå stille!
Slapp av, gutt!
Hva var det du sa det sto i reglementet om strabaser?
Husker du det?
Sånn. Nå kan du gjøre resten selv.
Gutter, hvor er sjette kompani?
Hvor er Rambo på vei? Stikk av.
- Slapp av, Tshugun. - Hva mener du?
- Hva heter du? - Volodja Vorobjov.
Ljutajev, Oleg. Men de kaller meg Nitten.
Ruslan. Volodja. Gioconda.
Stas. Seryi.
Rjaba. Tshugun.
Enn så lenge er alle her.
Flytt på ræva.
Sett deg. Spurv.
Hva skjedde så, Rjaba?
Kort fortalt: Jeg våkner om morgenen. Det summer i skallen.
Jeg tvinger opp øynene. Men hvor er jeg?
Jeg ante ikke hvordan jeg var havnet der.
Ved siden av meg ligger en jente, naken...
Over meg står faren hennes som ved en likkiste.
"Nå har du bæsja på leggen, gutt. Hun er mindreårig."
Jenta trekker dyna opp over dusken og ser uskyldig ned i gulvet.
Vakker er hun ikke. Hun minner mer om en bulldogg.
"Den går ikke, far."
"Hopper heller foran en stridsvogn enn å hoppe på henne."
Ville jeg nådd hit før han fikk tak i politiet?
Jeg giftet meg i går. Alt på en gang. Bryllup og avskjed.
Gratulerer, da.
- En skjønnhet. - Hun sa: "Nå er jeg din."
Hun syns jeg er et fjols som reiser bort-
-og lar henne more seg i to år.
Hun gråt hele natten. Jeg forlot min kone urørt.
Jeg kommer hjem og sjekker varene, og hvis de er rørt, dreper jeg henne.
Slik lød min avskjed.
Det er han der borte! Han i dress!
Alt i orden, gutter. Jeg skal selv glattbarbere deg, skal jeg.
Det der er Afghanistan folk.
Kom igjen, din feiging!
9. KOMPANI
FERGANA, USBEKISTAN, DAG 3
Hvor kommer du fra?
- Fra Grozny. - Fra hvor?
Fra Grozny.
Da kan du hete Pinochet.
- Hva behager? - Pinochet.
Hvorfor Pinochet?
Jeg vet ikke. Men hvorfor ikke Pinochet?
Er han en av våre?
- For et fjes. - Hvor kommer dere klovner fra?
Fra Sibir, kommandant.
- Jeg er løytnant Dygalo. - Hva behager?
Hører dere dårlig? Av gårde! Alle skal opp! Kom i gang!
På geledd! Man har lua på i geleddet!
Rett!
Vi har tydeligvis ingen blinde blant oss.
Bak det fjellet ligger Afghanistan. For at dere ikke skal dø straks,-
-skal jeg plage dere døgnet rundt de neste tre månedene-
-fra og med nå!
Noen spørsmål? Ingen spørsmål.
Høyre om!
Følg meg til brakkene.
Springmarsj! Bøy armene ved albuene. Marsj!
- Etternavn? - Menig Rjabokon.
- Etternavn? - Tshugainov.
Beltet ditt er ikke til pynt.
- Etternavn? - Menig Bekbulatov.
Menig Stasenko.
Menig Petrovskij.
- Er det du som er kunstner? - Ja, løytnant.
Hva gjør du her?
I det sivile liv tegnet du nakne damer og blomster.
Hvis vi skal tro på Freud,-
-sublimerer kunsten de ubevisste instinktene. Selv de voldsomme.
Du deler neppe mitt synspunkt siden Sovjet ikke anerkjenner Freuds lære.
- En intellektuell. - Det er jeg skyldig i å være.
Du kan jo prøve å kurere meg.
Regel nummer 1:
En soldat er alltid klar til angrep.
- Bra. Etternavn. - Menig Ljutajev!
Regel nummer 2: kun høyere offiserer er klokere enn andre offiserer.
Glem hvem der er og hva dere visste før.
Her er dere verken gode eller dårlige kunstnere.
Dere er ingenting. Selv ikke mennesker.
Dere er møkk.
Men jeg skal gjøre dere til mannfolk. Med disse to hendene.
- Er det forstått? - Ja vel!
Jeg hørte dere ikke. Høyere!
Gruppe 1 har lettere utrustning.
Løp du med din lette utrustning ut i buskene med dama di.
Her er livet tryggere jo mer ammunisjon du sleper på.
Oppgave: Å utslette fienden.
Ta toppen, sikre stillingene. Meld dere etter oppgaven.
Kamerat løytnant, gruppe 2 er klar!
På geledd!
Springmarsj!
Dere gjennomførte ikke oppgaven. Alle er døde! Du og du og du!
Møkk pakket inn i 200 kilos sinkkister.
En passerende konvoi havner i bakhold.
Hva kan en enkelt salve utrette-
-oppe på et platå som det der? Fikk dere den? Opp!
Daudinger, på med hjelmene! Ned i springmarsj!
Løp!
Bare vi hadde vært i Afghanistan.
- Spurv. - Hva er det?
Stikk og piss for meg. Jeg orker ikke selv.
Se der. Snøhvit!
Kom hit! Snøhvit!
Snøhvit! Kom hit! Kom hit til oss! Ikke vær redd!
Nå får vi jo ståpikk hele natta.
Hvem er hun?
Har du ligget i koma? Snøhvit, sykesøsterens datter.
Det er fart i henne. Hun har knullet halve Afghanistan.
Hun sies å være helt rå. Du knuller ikke henne, det er omvendt.
- Det er sykt å være slik. - Ta deg et tak.
Kan man arrangere noe med henne? Hva er det å arrangere?
Hun fungerer vel som en Kalashnikov.
Man må bare forbi to vakter.
De blåser i det, de skal snart dra.
De blir ikke sendt lengre unna.
Vi må bli her i tre måneder.
Så roer det seg.
Hør her, Ljuty.
Ville du hoppet på et kadaver som 40 andre har tygd på?
- Nei. - Ikke jeg heller.
Hvis det blir servert møkk, sulter jeg heller.
Jaså? Jeg har spist møkk.
Jeg mener det.
Har du noen gang vært så utsultet at du ikke fikk sove?
Om kvelden fikk vi tre skjeer trelim, og så suste vi rundt i byen-
-og glodde gjennom vinduene på menn som deg som jaktet på damer.
Forstår du? Og alle jentene var som henne, og jeg fikk aldri andre.
- Gutter, slutt med... - Klapp igjen kjeften, fuglemann.
Hold deg utenfor mine saker, så holder jeg meg utenfor dine.
Kanskje hun er bedre enn jenta di.
- Har du lyst på juling? - Ljuty.
Hvem er sovjethærens desant?
Sovjethærens desant er krigsmaktens styrke, stil og stolthet!
Hvem er sovjethærens desant?
Et forbilde, gjenstand for tåpers og siviles misunnelse!
Og hvem er dere?
Vi er aspirantregimentet og din personlige skamplett!
Hør her. Han er komplett idiot.
Slett ikke. Men det er noe jeg ikke forstår.
Hvorfor går gruppe 1 alltid i forveien-
-og får en times røykepause, mens vi må slite?
Det er det nok ingenting å gjøre ved, men vi kunne kanskje byttet på det.
De har en klok leder.
Vi har Dygalo. Med andre ord: en idiot.
Han er et komplett rasshøl.
Han er stjernepsykopat.
Hele troppen hans leverte inn tøflene i Afghanistan.
Unntatt ham.
Herfra skriver han til ministeren at han vil tilbake til fronten.
Hvem trenger en galning der?
Det er derfor han er så sint.
Vi har havnet i dritten, og her blir det hardt arbeid.
Kompani, vekking!
Uniform nummer fire! Oppstilling!
Hvorfor subber dere rundt som gravide kjerringer?
Hvorfor nøler dere?
Dere er ikke soldater, men gravide kakerlakker!
Har frøknene viklet seg inn i skjørtefoldene?
Holdt!
Tempo! Hjelp sveklingen!
Kompani, vekking! Andre tropp, vekking!
Hva er det, menig? Kom tilbake, tåper!
Ti.
Hent Tshugainov. Tempo!
Femten.
Løp!
Andre tropp, nattero!
Lavere, lavere! Få ræva lengre ned!
Kompani, vekking! Andre tropp, opp!
Hold hodet nede!
Skarpskyttere er glad for hoder som stikker fram.
Jeg sa: Tempo!
Tjue.
Kompani, nattero!
Venstre om!
Det var som faen. Meld deg hos meg etter øvelsen.
Kompani, vekking!
Ikke mas! Tempo!
Opp med våpnene!
Fortere!
Andre tropp, tilbake!
Løp!
Ljutajev, Rjabokon! Løft den soldaten.
Husk dette nå og for alltid: En desant etterlater ikke sine egne.
Røykepause, ti minutter.
For helvete, da!
Hvorfor må vi bære deg hver gang? Vi har nok å drasse på.
Hvorfor dreper dere meg ikke?
Bare gjør det!
Jeg orker ikke mer.
Så stikk. I morgen ved oppstillingen står du fram og sier det.
Ja! Og det vil dere vel forakte meg for.
Men det driter jeg i!
Kanskje Olja ikke kan vente. Da er det nok ganske lurt.
Jeg forlater mannskapet i morgen.
Jeg fikk brev fra min mor.
For lenge siden.
Hun er syk.
Hvis jeg biter i støvet, har hun ingen igjen.
Men jeg går ikke alene.
Er det andre som vil bli med?
Fyrene fra forrige kontingent sa-
-at de kjempet en uke i Afghanistan, og så lå de på kaserna.
Dygalo tar livet av oss før krigen. Vi ender med nesen i støvet her.
Hva sier du, Rjaba?
Er vi enige, Spurv?
Vi trår ut av geleddet sammen.
Rett!
Giv akt!
Blikket mot obersten!
Kamerat oberst, regimentet er klart.
God dag, kamerater desanter!
- God dag, kamerat oberst! - Hvil.
Dere har alle sammen bestemt dere for-
-å tjenestegjøre som frivillige i Afghanistan.
Jeg vil stille dere et spørsmål angående dette.
Har noen av dere endret mening?
Jeg krever ingen forklaring.
Dere vil bare avtjene verneplikten i en annen enhet.
Hvem vil ikke dra til Afghanistan?
Jeg takker dere for innsatsen!
Jeg tjener Sovjetunionen!
Vi handler effektivt! Vi handler hurtig!
Det er et gevær, ikke en kvinne!
Drep! Ikke vær redd for den!
Du har tid til et eneste slag, og det vil redde din usle ræv.
Slå inn ribbeina! Flå tarmene ut! Kom her med børsa!
Slik gjør man det! Drep!
Menig, kom her! Ta den! Drep!
Vorobjov! Kom her!
Stasenko! Hitover!
Våpen og oppakning på bakken! Hurtig!
Gi oss litt plass.
Slå ham. I fjeset! Gå amok!
Du er på vei ut i felten, slå!
Slik kan du daske til horene dine i det sivile liv.
La nevene snakke!
Slå til! Begge to! Legg kreftene i det!
Slå først, Vorobjov!
Ikke vær så feig! Man må ikke være redd!
Slå først!
Opp! Opp!
Fortsett å slå!
Reis deg! Opp!
Opp, menig!
Opp!
Vis ham, Stas!
Igjen! Faller man, skal man dø!
Det er bare de døde som ikke skyter en i ryggen.
- Unnskyld. - Flott, Vorobjov.
Vi fortsetter.
Det ser ut som plastelina.
Vær så god. Alle må kjenne på det.
Vi kjenner på det og former det. Er det lett å trykke ut?
Det kan formes etter ønske.
Akkurat som et harmløst leketøy.
Alle har hatt noe slikt hjemme. Alle har formet det til kaniner.
Men det dere har mellom hendene, er også et dødelig våpen.
Plastisk sprengstoff.
Rettere sagt: C4.
Det har sin egen kjemiske sammensetning,-
- men det trenger dere ikke kjenne til.
Det er uvurderlig.
Derfor inngår det i enhver desants utrustning.
Man kan spørre seg selv hvorfor.
For det første:
Uten tennsats er det ganske ufarlig.
Lett å holde i hånden og ta på.
Det er ikke noe som går av i buksa, for å si det slik.
I kamp er det rasende effektivt.
Det har en enorm eksplosiv kraft.
Bruken av det forutsetter en viss kjennskap.
Eller rettere sagt. Menig...
Det er to grunnleggende regler.
For det første: Jo hardere du pumper, jo mer kraft er det på utløsningen.
For det andre:
Det skal ikke inn hvor som helst.
Det fungerer ikke av seg selv.
- Til eksplosjon kreves... hva? - En tennsats.
Korrekt.
Man må trykke inn en tennsats her.
- Navn? - Menig Petrovskij.
Du er nødt til å melde deg til kommandanten.
Ja?
- Menig Petrovskij melder seg. - Kom inn.
Meget naturtro. Naturligvis.
Kan du male?
Jeg studerte kunstmaling.
Et stort portrett?
Det kan jeg gjøre.
Kjæresten min skriver brev.
Vi møttes før krigen.
Hun ber om et fotografi. Hun må jo ikke se meg med disse.
Kan du male et portrett uten dem?
Et vakkert maleri.
Selvfølgelig. Det tar nok litt tid. Det er ikke gjort på et øyeblikk.
Jeg drar ikke tilbake til henne.
Men vi kan da skrive til hverandre.
Giv akt!
Fremad!
Traktorbønder.
Ta den!
Se på ham.
Han er gjennomvåt av piss!
Dere ler, men jeg har køya under ham.
Da må man vel sove med paraply.
Sa du noe, menig?
- Nei, løytnant. - Og du?
Du må ha hørt feil. Spytt ut. Så kan vi le sammen.
Det betyr ingenting om så snørret renner fra nesen.
Du kan drite buksa di full. Men en oppgave skal utføres.
Om det så koster deg livet. Han gjennomførte. Venstre om!
Av sted, marsj!
Det dere trenger til å kommunisere med lokalbefolkningen,-
-finner dere i dette heftet.
Det viktigste er at når dere krysser grensen,-
-så er dere i et muslimsk land.
Islam er ikke bare en annen religion.
Det er en annen verden med egne lover.
Livet og døden...
...betraktes annerledes.
Den rettroende frykter ikke døden.
Faller man i krig mot de vantro, kommer man til Paradis,
hvor man får alt det man savnet i det jordiske liv.
Vann. Frukthager.
Barmfagre damer.
Islams innstilling til kvinner er et kapittel for seg.
Muslimens aller helligste er hjemmet, haram.
Ordet "harem" stammer derfra.
Ordets andre betydning er "forbudt".
Å se på muslimske kvinner er "haram".
Kjønnslig samkvem er "haram".
Det er "haram" å gestikulere på en måte dere er blitt vant til.
Det kan man få en kule i pannen for på et ellers ufarlig sted.
På den annen side besudler en muslim aldri sitt hjem med blod.
Når dere kommer til byen, er dere gjester.
Å drepe en gjest, selv om han er vantro... haram.
Så husk dette:
Dere er ikke i fare i byen.
Men så snart dere forlater den,-
-kan verten som nettopp har gitt dere mat,-
-skyte dere i ryggen.
Å drepe en vantro er en heltedåd.
Det er et skritt på veien til Paradis.
Dette sier jeg dere, menige.
Afghanistan er en multinasjonal stat.
Befolkningen består av over 20 folkeslag.
Tadsjiker, turkmenere, usbekere.
Patanere ved grensen mot Pakistan.
I vest har det bodd mongolske hazarer siden mongolenes storhetstid.
Ordet "hazar" betyr "tusen" på tyrkisk.
Er du ikke interessert, menig?
Kamerat kaptein, er det ikke likegyldig hvem man dreper?
Det har ennå ikke lykkes noen å okkupere Afghanistan.
Aldri noen sinne.
Kompani, opp!
Hva gjør vi i Afghanistan?
Vi oppfyller vår internasjonale plikt ved å hjelpe vårt broderfolk-
-med å stoppe imperialistenes fremmarsj!
Skyt!
Menig Rjabokon avblåste skytingen.
På skiven, men for høyt. Trekk pusten roligere.
Fint.
- Har du skutt før? - Nei, kamerat løytnant.
- Jeg er håndverker. - Kom med en rifle.
Ja vel!
Menig Vorobjov! Kom hit uten våpen!
- Sett denne fast i kanten. - Skal bli.
Flott, Gioconda!
Hvorfor dro du ut i felten?
Du ble vel innkalt?
- Du forstår det ikke. - Så forklar meg det.
Kortfattet?
Ser du den stridsvognen?
Den er vakker, ikke sant?
Massiv. Ikke noe overflødig.
Våpenet er menneskets vakreste skaperverk.
Under renessansen levde kunstneren Michelangelo.
Man spurte hvordan han gjorde det.
Han sa at han tok en stein og slo vekk alt det overflødige.
Forstår du det? Skjønnhet er fraværet av alt overflødig.
I krig fins det bare liv og død. Ingenting er overflødig.
Krig er vakkert.
Jeg vet ikke om du egentlig er dum eller om du nyter å spy ut dritt.
Hva er vakkert med at mager sprettes opp og tarmer flås ut?
Leker du krig for å få tida til å gå?
- Jeg sa du ikke ville forstå. - Kyss meg i ræva.
Kamerater, post!
Rolig!
- Hvilken dag er det? - Onsdag den tredje.
- Det var alt. - Hva?
- Hit med det. - "Jentene inviterte meg til byen."
Jeg knullet et par lekre karer til i kveld...
Du er så kjepphøy, ditt svin!
Gi ham inn!
Menige, hold opp!
Giv akt! Dere ble tatt på fersk gjerning!
Meld dere hos meg etter rengjøringen.
Flott!
På geledd! Giv akt!
Venstre om, helt om!
Marsj!
Hør her. Alle går rett ut. Vi sprer oss ikke.
Dere tar beina og biter dem i hjel om nødvendig.
Pinochet, Tshugun og Gioconda følger med meg.
Fremad!
Rett ut.
Kompani, vekking! Tempo!
Alle ned på bakken! Kryp!
Vi kryper fort! Vi kryper!
Hva?
Det fikk jeg ikke med meg! Alle opp!
Hvem var det? Var det deg? Jeg hørte ikke hvem det var.
Var det deg? Jeg hørte det ikke! Kom her!
Var det noe du ville si?
Si noe! Hvisk det i øret mitt!
Alle mot en! Bare gå amok!
Vi er alle baretter, og ingen får vite om dette!
Er dere menn eller mus?
Dæven, så sint han ble.
I dag fortalte staben at han hadde anmodet om overflytting-
-til Afghanistan for seg selv og for oss.
I dag fikk han avslag.
Holdt, hvem der?
Fortere. Og stille.
Vent her.
Har dere røyk?
Nå synger hun igjen.
For en jente. Hun kjører på.
Gutter, vil ikke Dygalo lete etter oss snart?
- Neppe. - Hvorfor ikke?
Fordi.
Ljuty. Jeg lurte på hvem det var som brukte tungt skyts.
- Ble det noe til overs? - Bare forsyn deg.
Vi knullet så det holder for halvannet år.
Skal vi ta en røyk til?
Spurv, vet du hvordan man røykte på barnehjemmet?
Som sigøynerne. Ett trekk var nok til alle.
Se på dem.
Gutter, dere er en fantastisk gjeng.
Jeg elsker dere alle sammen. Dere skulle bare visst.
Spurven får ikke mer,-
-for da må vi bare bære ham igjen.
Nå er det min tur.
Vovka, er du en ekte mann?
- Si ja. - Er du en ekte mann, eller ikke?
Jeg har Olja, så du vet hvordan jeg er.
Bare elsk din Olja.
Hver mann har sin egen Olja.
Men nå er du et mannfolk, selv om du ikke har tatt eksamen.
Det er nødvendig.
Vi skal ikke på chartertur nå.
Man drar ikke i krig som jomfru.
- Kom igjen, Spurv! - Gjør som en ekte mann!
Hva om hun ikke vil?
Det vil hun, du er favoritten hennes.
- Du lyver! - Det ville guttene aldri ha tillatt!
Det er sant.
Hun ser alltid på deg, men du later som om du ikke merker det.
Jeg kan ikke når alle ser på. Vent litt. Jeg kommer straks.
Du er noe for deg selv, du. Er du bedre enn de andre?
Jeg er ikke helt med. Det får vi finne ut senere.
Spurven hjelper til. Kan beina bære deg?
Strake veien mot fronten! Ingen vei tilbake!
- Av med lua! - Han falt som en helt.
Stas? Ja?
Hva er i veien?
Hjemlengsel.
Du er også litt redd, ikke sant?
Hvis du skal være helt ærlig.
Jeg er redd.
- Det er ikke alle som blir skutt. - Bare man dør med en gang.
Det verste er å ligge der og lide.
I Tasjkent lå jeg på et sykehus som var fullt av soldater.
En halv seng til hver mann.
En fyr fra gården vår vendte tilbake.
Han var frisk, men han hadde fått sprengt vekk urinblæren.
Han hadde en slange ut fra magen og ned i en pose på foten.
Han ble kalt Drypperen.
Hva gjør Spurven egentlig? Knuller han, eller leser han?
Jeg går og ser.
Dere er noen fordømte villdyr!
Med hvem som helst, hvor som helst!
Jeg kan ikke gjøre sånt!
Beist.
Jeg mente det jo bare godt.
Hvorfor ser du sånn på meg?
Har noen fortalt deg at du faktisk er vakker?
Ble du forelsket? Vi kan gifte oss, men de kommer bare løpende.
Du må da være klar over det.
Du er vakker.
Er du gal?
Jeg er kunstner.
Venus som reiser seg fra bølgene.
Venus!
Venus som reiser seg fra bølgene!
Skjønnhetens gudinne!
Havet skyller bort alle synder!
En evig vandrer uten synd! En gudinne!
Tilbe henne!
Ned på kne, uslinger!
Jeg elsker deg!
På geledd!
Hvil.
Venstre om!
Til flyet, springmarsj!
BAGRAM, AFGHANISTAN, DAG 153
Krasnojarsk! Er det noen her fra Krasnojarsk?
- Jeg! - Du. Hvor er du fra?
- Krasnojarsk. - Fra Jershovka. Da er vi jo naboer.
- Du kjører ikke herfra! - Forstått!
Jeg flyr herfra.
Ta lykkeamuletten! Ta den, sa jeg!
Fire ganger over tiden. 28 slag. Ikke en skramme!
Ikke ta den av. Er du med?
Den er din! Bruk den!
Det kommer flere hjemmefra. Gi den videre.
- Hva heter du? - Oleg. Hva med deg?
Kolja!
Se her, gutter.
Kaptein! Til høyre!
MOSKVA 5197 KILOMETER
Til fjerde kompani, følg meg.
Adjø, gutter.
Vi ses.
En flokk kriminelle, narkomane, alkoholikere og sexgale.
Til niende kompani, følg meg.
De driver kveget hitover.
Stikk og heng dere.
Oppstilling!
Giv akt!
Menige! Jeg må gratulere dere med-
-at dere har havnet i det heltemodige niende kompani.
Forstår dere meg ikke?
Gratulerer med at dere havnet i det heltemodige niende kompani.
Hurra! Hurra! Hurra!
Hohol, før dem til eksersisplassen.
Mitt navn er løytnant Graveren.
Glem alt om hvem dere var før.
Her er dere verken gode eller dårlige. Her er dere null og niks.
Dette er en gammel slager.
Jeg skal personlig utdanne dere. Jeg skal gjøre dere til soldater.
- Er det forstått? - Ja, løytnant.
- Ja, løytnant! - Nydelig.
Menig Tshugainov.
Hvorfor er dette så skittent?
Det er den heltemodige menig Samylins våpen.
Det tok åtte manns liv.
Det er en anelse skadet fordi det ble truffet av en granat.
Man kan nok få det i god stand igjen.
Løpet er skjevt, hvordan kan man skyte med det?
Din tosk. Du fikk overlevert et berømt våpen.
Du burde være stolt, men i stedet begynner du å kverulere.
Skriv under.
Venstre om.
Fremad marsj!
- Hvem var kompanisjefen deres? - Løytnant Dygalo.
Jeg trodde han var ferdig. Han sov der.
Han skar tenner. Han gikk til angrep.
Ingen andre fikk sove.
Han ble vel ført til sykehuset i Tasjkent.
Han var en behagelig fyr. Han var morsom.
Han led av et eller annet. Hva var det?
Dårlige nerver.
Jeg trodde du skulle si noe lurt.
- Ja, klart det. - Er Snøhvit dere ennå?
Snøhvit? Ja da.
- Hva tror du, kunstner? Likner det? - Mer eller mindre.
Det er malt av en kjenning. Ut fra hukommelsen.
Hohol, hør her.
Våpenlageret leverte ut Samylins maskinpistol.
Han fikk vel en ny og solgte den gamle.
Så han handler med våpen?
Den enes død, den andres brød.
Er det sant at vi skal i kamp om tre dager?
Ikke i kamp, men vi skal ut og utføre en militær oppgave.
Oppgaven er å innta et platå og beskytte konvoien vår.
Er det alt?
Ja. Tror du dette er Stalingrad?
Klar til avmarsj.
En monumental fyr. Han burde støpes i bronse.
- Kagraman. - Hva?
Ka-gra-man.
Et kjælenavn som betyr "den onde kjempen".
Vår venn er den eneste av sitt slag i hele Afghanistan.
De har innstilt ham til en medalje,
men han gir alltid stabsjefen ørefiker når han er full.
Han blir ikke stilt for krigsrett, men han får heller ingen medaljer.
- Afanasi, hvem er det der? - De grønne.
Afghanerhæren. Våre allierte.
Det er umulig å samarbeide med dem.
De stikker av så snart de får teften av kamp.
Du tror at flanken er sikret, men så er de tre kilometer unna.
På grunn av de feigingene der ble vi overmannet under en beleiring.
- Hvor starter dushmanernes område? - Like bak vaktposten.
Der har vi dem. De er så flinke og broderlige,-
-men når natten faller på, henter de fram våpnene.
Så er det "Allahu Akbar" og en kule i skallen.
Dere har vel veddet om første skudd?
- Selvfølgelig. - Hva er premien?
- En kartong Marlboro. - Jeg gir en til.
- Hvem av dere fikk den første? - Samylin.
Han drepte den første, men var også den første i kista.
ASTAVA, DAG 164
Garnisonen lengst unna. Vi kjører provianten dit og fortsetter.
- Skal du ha den med? - Ja.
Da spiser du den vel når den er blitt stor.
- Ser jeg ut som en koreaner? - Gjærer det?
Hva tror du?
Vi tar fem liter til guttene.
Nå, gutter, for drepingen?
- Hva går jentene i nå til dags? - Han har ikke sett en sivil på et år.
- Kjoler og den slags. - Jeg regnet ikke med uniform.
Jeg mente: hva slags kjoler?
Om sommeren er det slike kjoler-
- som blir gjennomsiktige i solen.
Man ser og tenker: "skøyteløperbein", men de beveger seg likevel.
- Er de så lange? - Nei, lengre.
Og splitten er så høy-
-at kjolen flagrer i vinden. De må holde fast med begge hender.
Dere har Gorbatsjov,-
-men jeg forstår ikke hva perestrojka er.
- Hva folk egentlig driver med. - Hold kjeft.
Jeg prøver å føre en samtale.
Hun går, og kjolen svinger hit og dit. Hit og dit.
- Ikke sant? - Nemlig.
Jeg blir helt dårlig.
Hvor lenge har dere sittet her?
- Halvannet år. - 15 måneder.
Jeg kan telle uten din hjelp, fordømte tartar. Du lyver.
Tartar, sier du? Hva er du, da? En fjellgeit!
I går klatret du lengre ned og tok strake veien til kaserna.
Ta det med ro, gutter!
Klokken 22, Moskva tid, begynner vår ønskekonsert.
Skal vi være med, gutter?
Hold dere nede.
Fordømt!
- Kommer de? - De kommer.
- Hvor mange? - Fem eller seks. Jeg er ikke sikker.
30 meter til venstre i retning mot Den store tann.
Der har vi dem.
Finn dere godt til rette ved radioen.
Ser ut til å være fem av dem.
Ahmed...
Ahmed, er det deg?
Ljosha! Salam aleikum, din lille sukkertopp!
Lever du ennå, ditt fordømte rasshøl?
Du overlever ikke, nå innhenter døden deg.
Jeg skal sprette deg opp med bare nevene!
Jeg dreper din mor og din far og dine brødre og søstre!
Du dreper ikke flere.
Fyr.
Her følger et ønske med deres favoritt AC/DC. Fyr av!
De stikker. Ønskekonserten er over.
På gjensyn. Vi stikker, gutter.
Stå stille!
- Ljosha? - Nei, Volodja.
Volodja? Salam, Volodja.
Er det du som er Ahmed?
Ja.
Jeg er nødt til å stikke, jeg kan ikke vente på deg.
Er du fra Tashkent? Far, mor fra Tashkent?
- Krasnojarsk, Sibir. - Å, så kaldt.
Kjæreste i Sibir? Er du forelsket?
- Hva heter hun? - Olja.
- Er hun vakker? - Veldig vakker.
Jeg har også min vakre Fatima.
Jeg elsker henne veldig høyt.
- Er dere forlovet? - Ja, hun er fra nabobyen.
Forlovet. Kvinnen jeg elsker.
Volodja. Jeg går nå.
Snart. Jeg går.
- Var det du som skjøt? - Hvor kom han fra?
Et stolt folk, de flytter seg midt på dagen.
- Det er Ahmed. - For søren da, din venn.
Det svinet drepte tre av karene våre.
Et stinkende rasshøl. La oss se litt nærmere på ham.
Gratulerer. Skjær et snitt i kolben.
Til deg, Spurv.
Farvel, min venn. Vi skal aldri ses igjen.
Men minnet lever videre i våre hjerter.
Av sted.
Holdt!
Hopp av!
Endestasjon, tøm vognene!
Stein.
Vi overtar og bemanner stillingene!
Kom her.
Tiende kompani kaller første. Vi er i posisjon.
Holdt! To skritt tilbake!
Du går som om du spaserer på stranden med dama di.
Ser du det ikke? Et stykke metall.
Den listigste av alle miner.
Det er vår mine. Slike har de ikke her.
Og så tråkker vi selv på dem.
Hvis du tråkker på den, ryker hele beinet. Hold avstand.
DZARDAN PLATÅET DAG 181
Ta en stor.
Hvor er det du legger den? Den skal dit!
Bevegelse mot høyre! Skyt ned i passet!
God dag, kamerat kaptein!
- Se der. Vår Rjaba. - Gutter, før soldaten vekk herfra.
Kompaniet hans falt. Han er eneste overlevende.
Rjaba...
- Første! - Første er i posisjon.
- Andre! - Andre er i posisjon!
Brødre, det var ikke med vilje...
Stas hadde kanskje mareritt?
Opp, din dritt.
Vet du hvordan det foregår?
De går den veien hit og stikker i hjel så mange av oss som de rekker.
30 mann. De kutter strupen over på oss.
Slik! Fra øre til øre, slakter oss som svin!
På grunn av et sånt kjøtthue som sover på vakt!
Dette er ingen øvelse, det er krig! Drep eller bli drept!
Få det svinet vekk!
- Vorobjov! Du erstatter ham. - Skal bli.
Afanasi, Kurbashi, dere følger meg.
DZARDAN PLATÅET DAG 210
- Kult. - Lager du en til meg også?
Selvfølgelig.
- Gioconda! - Ja?
- Hohol har et ærend. - Jeg lager den når jeg er tilbake.
Kamerat løytnant, Petrovski melder seg til tjeneste.
Først kommer denne stripen..
Og så får du en utmerkelse til på kjøpet.
Så er det fram med pengene.
Du er to minutter forsinket. Tok du dem med?
Nå er jeg ikke helt med. Kødder du med meg?
Det er ingen som har noen.
Når kommer konvoien? Om en dag, et par dager, en uke?
Om en time kommer du med to esker.
- Hvor skal jeg få dem fra? - Finn dem, stjel dem, drit dem ut.
- Ja vel, løytnant. - Del ut.
Stas, har du fyrstikker?
Du der!
Stans!
Stans, for satan! Stans!
Fyrstikker?
Fyrstikker. Hører du? Stans!
Jeg kan gi deg disse.
Jeg gir deg disse.
Så gir du meg fyrstikker.
Jeg kan ikke.
Haram.
Jeg kan ikke.
Gå nå.
Kom her. Hvem ga deg lov til å forlate vaktposten?
Pisspicasso på eventyr.
- Tre vakttjenester på rad. - Ja vel, kaptein.
Aivazovskij, horeunge.
Hvorfor ble du så lenge? Vi skulle til å jevne byen med jorda.
Fikk du dem?
Godt gjort.
Dette blir ikke glemt av fedrelandet.
De kommer!
Hvor mange er det?
Hvordan er de kommet så tett innpå?
Fyr!
Pilen! Pilen!
Det er Hauken!
Gi ham dekkild!
Kurbashi! Dekkild!
Bak klippene!
Stas, ta kapteinen!
Kamerater, fremad!
Søk dekning!
Angrip!
Søk dekning!
Holdt!
Hvor er børsa, Spurv?
Vi stikker, de er allerede tilbake i byen.
Hohol i midten, jeg tar høyre flanke.
Avmarsj.
Kurbashi, gården til høyre.
Stas, Ljuty. Gården rett foran.
Hvor kom det fra?
Du skal ingen steder.
Ild opphør!
Det er vondt, selvfølgelig er det vondt.
Hohol, vi stikker nå! Nå er vi rævkjørte!
Suojaan! Søk dekning!
Hvor er dere?
Stas er såret. Skynd dere!
Vi stikker!
Hold øynene åpne.
Hva er det, Stas?
Stas, ikke lukk øynene. Se på meg.
AFGHANISTAN, DAG 237
Nå.
Ta tak her.
Se hva de jævlene driver med!
Nå forsvinner vi!
Jeg skal vise deg!
Søk dekning!
Svinene skyter sine egne på vei hjem på grunn av litt hermetikk.
Hjem, sier du? Burde man pakke sakene sine?
De var kanskje på vei tilbake til garnisonen.
Her trengs det litt liv.
Vet dere hva Spurven er slags fyr? Fortell, fuglemann. Ikke skam deg.
Jeg skammer meg ikke over å studere språk.
Spurven er læreren vår.
- Er det så morsomt? - Lærerne var redde for klassen vår.
- Hvor mange gutter var dere? - Tre.
Og jenter?
52.
Knullet du dem alle sammen?
Kutt ut, han har jo sin Olja.
En dag må jeg komme innom og se vidunderet Olja.
Han står ved tavlen med pekestokken i hånden.
Sammen med Gioconda.
- Kurbashi skjærer i mennesker. - Det gjør jeg ikke. Dette er nok.
Bli heller dyrlege. Pass på hester og sauer.
Hva med Hohol? Hva skal du gjøre når du kommer hjem?
- Begynne å drikke. - Ja, du drikker en uke, men etterpå?
Drikke mer.
- Og etter det? - Jeg fortsetter å drikke.
Til jeg har glemt alt.
Så reiser jeg meg, vasker ansiktet og begynner å leve igjen.
Hvis det lykkes.
NYTTÅRSAFTEN 1989, DAG 267
Krasnojarsk snek seg forbi for din skyld.
Gudskjelov. Vladivostok sendte allerede i går kveld.
- Tshugun! - Niin?
Stengte du drikkeflasken?
Hvorfor er den lukket? Hvor er den?
Jeg glemte det.
Ja, du "glemte det". Du ville drikke i smug under teppet.
Brødre.
Pinochet! Vær hilset!
Hva fører deg hit?
- De sendte meg. - Hvorfor?
Jeg banket opp en som kalte meg et svin.
For muslimer er det et skittent dyr.
Drikk litt sprit!
Det er Afanasi. Et fryktelig menneske.
Kurbashi, samaritt.
Det der er Hohol.
For noen Hohol, for andre kamerat løytnant.
Serjoga er en av våre gutter. En ekte dygaloist.
Skal vi sette oss? Slå dere ned.
Gutter, Gorbatsjov taler allerede. Skru opp.
For året som har gått. Lykke og fremgang.
For at alt ondt vil forbli i det gamle året.
Gi oss en runde til.
- For hjemsendelse. - Hjemsendelsesår!
Fyll opp.
Brødre. Tredje skål.
Til minne om våre falne kamerater.
Samylinin.
Rjaballe.
For alle dem som ikke overlevde.
For Stas.
Ikke sov. Da blir du forvandlet til en geit.
Folkens!
Kompaniet klar til kamp!
- Få kontakt med Haugen, fort! - Patroner!
De kjemper til siste mann.
Bare la dem komme!
Søk dekning! Fyr!
- Noen sårede? - Vi har to her!
Se hvor mange de er!
Kjerringer!
En til! Søk dekning!
Hvor er kapteinen?
Spurven til kapteinen. De slakter oss alle sammen!
Til granatkasterne!
150 mann mellom klippene.
Lavere!
Hent de sårede!
- Kapteinen er falt. - Hvilke offiserer er i live?
Er det noen i det hele tatt?
Kompani! Følg mine ordrer!
Starlej har falt!
- De kommer! - Angrip!
Herover, din slyngel!
Spurv, Tshugun! I midten!
Ikke la dem komme nærmere!
Dette er helt vanvittig.
Spar på rakettene. Vi trenger dem.
De er nødt til å komme når vi ikke kontakter dem.
Hva skal du med maskingeværet?
Det er ikke flere granater.
Granatkasterne er ødelagt.
De venter på transport. Vi betyr ingenting.
Mer!
Spurv, er du i live?
- Jeg fryser. - Hold ut litt til.
Folkene våre skal komme med helikoptre.
I Tashkent er det varmt.
Og der er det vakre sykepleiere.
- Hvor lenge har vi sittet her? - I tre timer.
Det begynner snart.
Søk dekning!
Nå kommer det granater!
Kurbashi, kom her. Hohol ble truffet.
Spurv, kryp inn hit!
Kryp!
Kryp hitover!
- Er det noen som er i live? - Jeg er her!
- Noen andre? - Ikke her, i hvert fall.
Kjerringer!
Er noen offiserer i live?
- Hvilke av de høyere? - Ingen.
Hør på mine ordrer!
Opptelling. Begynn ytterst!
En.
To.
Tre.
Fire.
Fem.
Seks. Sju.
Vi samler sammen de etterlatte patronene.
Jeg har to.
Og granatene.
Dette stopper ikke noe angrep.
De setter seg i bevegelse.
De kommer snart, og da er vi ferdige.
På min ordre.
Angrip!
Av sted!
Kamerat oberst.
Niende kompani har fullført sin oppgave.
Konvoien kan kjøre inn.
Det kommer ingen konvoi. Vi kan dra hjem.
Kamerat oberst, vi har inntatt høyden.
Konvoien kan komme nå.
Hører du? Hvorfor var det ingen radiokontakt?
Krigen er over! Vi skal hjem! Hører du?!
AFGHANISTAN, ZAYGANI, 9. FEBRUAR 1989
Vi forlot Afghanistan.
Vi, niende kompari. vant krigern vår.
Den gangen visste vi ikke stort.
At landet vi hadde kjempet for, ikke fantes to år senere.
At det ble moderne å gå med medaljer fra en fallen stormakt.
Vi visste ikke at Dygalo og leiren hans ble flyttet til Russland,-
-hvor han døde av hjerteinfarkt midt under eksersisen.
Vi visste ikke at Snøhvit og hennes mor-
-ble i en forlatt by ved Afghanistans grense og forsvant.
Og alle forsvinner.
Noen til Himmelen, andre til Helvete.
Det visste vi ikke den gangen.
Vi visste heller ikke at da hæren forlot landet,-
-ble vi ganske enkelt glemt oppe på platået.
Vi forlot Afghanistan.
Vi, niende kompani...
...vi vant.
BASERT PÅ VIRKELIGE HENDELSER 8/1 1989 PÅ DZARDAN PLATÅET
TILEGNET MIN FAR